![mikrofon PC](https://www.invarena.cz/wp-content/uploads/mikrofon-PC-e1717232237982.jpg)
Poslanecká sněmovna ČR – Přepis z Poslanecké sněmovny 11:00
Helena Válková, členka sněmovního ústavně-právního výboru /ANO/
——————–
Pak jsem se chtěla ještě vyjádřit k tomu opomíjenému prvku, se kterým se budeme setkávat hlavně v médiích, kteří říkají, proč jste nenovelizovali jenom tu stávající definici znásilnění. A třeba nerozšířili ho. No. Je to jednoduché, ale složité. Současně jsme v jedenadvacátém století a vycházíme z jiného filozofického a kulturního východiska. Chceme chránit právo na sexuální sebeurčení, na sexuální, na autonomii v sexuální oblasti, nestačí nám jenom chránit právo na ochranu před násilím třeba v té sexuální oblasti, čili posunulo se nám to, ten úhel pohledu se definitivně posunul. A nebudu teď říkat svoje zkušenosti, protože jsem se narodila v padesátých letech a vyrůstala jsem a byla jsem mladá v těch sedmdesátých, osmdesátých, s čím jsem se já osobně setkávala. Nebyla to žádná legrace, vždycky jsem si s tím díky Bohu poradila, ale nechtěla bych, aby moje mladší kolegyně měly podobný problém v jedenadvacátém století. Tady nejde o násilí, tady jde opravdu o ochranu prostředky trestního práva, ochranu práva na sexuální sebeurčení, autonomii, takže to je z mé strany asi všechno. A poslední jenom takový, takové doporučení, pane ministře. Pokud jde o ten název probační a mediační služby, tak to bych nezmiňovala. My jsme ji zakládali v roce 2000. Jak víte, stála jsem u zrodu. Ale když se zeptáte, udělejte si průzkum, v každé věznici vám každý odsouzený přesně ocituje, co je to Probační a mediační služba, protože se modlí za to, aby mu dala souhlasné stanovisko, když žádá o podmínečné propuštění. A je to těžší případ, že bez toho se ven nedostane. Oni velmi, a když se dostanou ven, tak se na něj obrací. To je původně koncipovaný zákon a založený ve prospěch odsouzených, kteří jsou na té dobré cestě a potřebujeme je podpořit k tomu, aby už nikdy nepáchali trestnou činnost, čili prevence recidivy. To, že potom se k tomu před zhruba 10 lety přidala i pomoc obětem, jsem velmi vítala. Pochopitelně se to nepromítlo do toho názvu, ale bylo by možná nešťastné, kdybychom kvůli této službě, kterou nyní, kromě jiného, ale nikoliv jako svůj hlavní proud činnosti nebo hlavní akcent těžiště činnosti zajišťují, jsme přejmenovávali Probační a mediační službu. Souhlasím s váma, že by se mohla možná ještě doplnit tak, aby byla potom i pro ty oběti lépe seznatelná, nicméně to probační je ve všech zemích právě pro Barre na zkoušku velmi dobře pochopitelné a srozumitelné. Jsou to odsouzení, kteří potřebují pomoc díky Bohu, že to tedy studenti ještě neznají z vlastní zkušenosti, že se ještě nesetkali s tou potřebou, ale kdyby se s ním nějak jako mladiství setkali, tak určitě velmi brzo budou vědět, kde je to probační úředník, takže z mé strany je to asi všechno. A také i sama za sebe osobně jsem chtěla poděkovat, že to dopadlo tak, jak to, nebo že to dopadá. Já budu opatrná. Ještě. Nechvalme dne před večerem, ale že to dopadá tak, jak to dopadá a budu doufat, že tento tisk se vám podaří obhájit i v senátu, pokud dneska to tedy odsouhlasím.
mluvčí 1,
——————–
Děkuji, pan ministr se hlásil s přednostním.
Pavel Blažek, ministr spravedlnosti /ODS/
——————–
Já děkuji za slovo, já se chci omluvit, paní poslankyně, že jsem tady chvilku nebyl v sále, tak se omlouvám, to nebylo, že by mě to nezajímalo a musel jsem tam cosi vyřídit. Za druhé chci říci, máte ve všem pravdu, pokud jde o tu probační, mediační službu. Mně šlo o to, aby to znali ty oběti, že to znají vězňové, vůbec se nepřu, že to funguje v téhle oblasti a opravdu, aby to znali ty oběti, zejména pokud jde o dohodu o vině a trestu, to je široký problém, kde vlastně netýká se zdaleka jenom sexuální trestné činnosti, tam nám vlastně došlo k tomu, jak to bývá většinou nebo vlastně vždycky, a to jsou nezamýšlené důsledky, když si mě to zavede, tak se to myslí dobře, ale má to i nezamýšlené důsledky, to znamená, dohoda o vině a trestu jistě diskusi je a já rovnou řeknu, kdy teď vlastně probíhá meziresortní připomínkové řízení novely trestního zákona, tr. řádu. Proč jsem ještě o tom s opozicí nekomunikoval, je velmi jednoduché. Vám jsem to kdysi poslal. Dostalo to ale určitých změn, je proto, protože já očekávám, že v tom mezirezortním připomínkovém řízení dojde k různým významným změnám ještě a já bych vlastně i opozici říkal něco, co úplně přesně nevím, jak bude vypadat, očekávám různá doplnění, včetně dohody o vině a trestu. No, avizováno třeba ve státním zastupitelství, že tam také budou chtít nějaké změny, jakmile to bude před prvním čtením, očekávám rozsáhlou debatu s opozicí a rovnou tady říkám za sebe, že veškeré dobré věci budu jenom podporovat, protože to není tak, že jsme přišli na všechno v koalici, co je potřeba změnit, spravit a myslím si, že se otevírají tyto dva důležité zákony, tak by bylo dobré podobně jako u té definice znásilnění dospět k nějakýmu širšímu konsenzu, aby po příštích volbách nebylo nutné do toho znovu zasahovat, že koalice něco protlačila nebo něco vynechala jenom proto, že ta nalněnost opozice, tak by o tom rád nějak prostě hovořil šířeji, konkrétně zástupci ANO a SPD, jo, takže proto se o tom ještě nemluvilo doposud, ale mám to v plánu a je to nutné, ta debata.
Karel Havlíček, místopředseda Poslanecké sněmovny, místopředseda hnutí /ANO/
——————–
Děkuji, já děkuji a poprosil bych další. Řádně přihlášeno, a to je paní Iveta Štefancová.
mluvčí 1,
——————–
Štefanová, pardon.Musím si vylepšit brýle.
mluvčí 2,
——————–
V pořádku. Děkuji za slovo, vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, i mně dovolte se znovu vyjádřit k té předložené novele tr. zákoníku. Ty změny, které se týkají tedy definice toho trestného činu znásilnění, diskutujeme opravdu velice dlouho a tak, jak z těch debat vyplynulo, ať už na těch kulatých stolech, které byly uspořádány na plénu tady ve sněmovně, nebo na těch výborech, vyplynulo, že napříč politickým spektrem je chápána ta důležitost těchto navržených změn, kdy v praxi těch případů tzv. zamrznutí je opravdu mnoho. Jedná se v podstatě o přirozenou reakci toho organismu na tu stresovou situaci v rámci pudu sebezáchovy a je velice důležité, aby ten sexuální útok, pohlavní styk, který je vykonaný proti vůli člověka druhého s evidentně projeveným nesouhlasem i bez použití toho násilí, byl i legislativně označen za znásilnění, protože se prostě o znásilnění jedná v tomto případě tou další podstatnou změnou, která je tam velice důležitá, je stanovení věkové hranice, do které to dítě automaticky je bráno za bezbranné a sexuální. A na něm vykonaný je vždy považován za znásilnění. I já jsem se tady v minulosti zamýšlela nad tou hranicí, zda je dostatečně vysoká a tak, jak tady říkala už moje kolegyně malá, tak i já si umím představit, že by ta hranice byla o něco vyšší, a to i až na těch 15 let. Nicméně ta hranice, tak, jak je v tom návrhu stanovena na těch 12 let, je pro mě akceptovatelná a za mě je mnohem důležitější to, že tu hranici stanovujeme než to, jaká je ta skutečná její výše a domnívám se, že ta následná praxe nám ukáže, zda je opravdu dostatečně vysoká, zda toto bude v praxi fungovat dobře, nebo zda jí budeme nuceni někam nadále posouvat. Já se zde připojím k určitému poděkování za to, jakým způsobem vlastně byl předložen ten tisk a že se tak dělo poté vlastně shodě dohodě i s opozicí, že to šlo tím vládním návrhem, v tomto případě tedy, když ten proces je o něco složitější, tak právě umožnil tu širokou spolupráci s opozicí, kde si myslím, že ta opoziční práce na tomto tisku byla velice podstatná a nevznikl urychleně nějaký legislativní paskvil, ale dovolil vlastně ten proces, tu širokou shodu na tom, a ty jsou dobře legislativně popsané, jsou dobře uchopitelné pro tu praxi. Podle mě budou i dobře aplikovatelné. A já se tady připojím ke svým kolegyním předřecím, že, že vlastně ta následná část, že ta legislativa nestačí, že ta následná část je velice důležitá i v tom, například v tom soudnictví. Tak už tady zmiňovala vaším prostřednictvím kolegyně Válková. A i tu následnou péči o ty oběti je prostě nedílná součást celého toho systému, bez které, bez které se prostě neobejme, neobejdeme, aby to fungovalo a ty změny, které tady se dneska chystáme přijmout, měly svůj význam. Vyšší ochranu obětí sexuálních trestných činů, zejména u dětí, hnutí SPD jednoznačně podporuje a jsme připraveni podpořit přijetí takto navržených změn tr. zákoníku. Děkuji vám za pozornost.
Karel Havlíček, místopředseda Poslanecké sněmovny, místopředseda hnutí /ANO/
——————–
Děkuji paní poslankyni Štefanové a poprosím paní poslankyni Kláru Kocmanovou.
mluvčí 4,
——————–
Děkuji za slovo, vážené kolegyně, vážení kolegové, vážený pane ministře, už to tady padlo několikrát, bylo toho řečeno mnoho, ať už v prvním čtení, nebo dnes. Já bych přesto ještě ráda zopakovala, zdůraznila a třikrát podtrhla, že ta problematika sexuálního násilí se týká obrovské části společnosti. Podle průzkumů každá desátá žena je obětí znásilnění, každý třicátý muž je obětí znásilnění a až 70 % obětí zažije. To zamrznutí, o které my se tady dneska bavíme a které adresujeme další obětí, se často nebrání ze strachu, že by jejich obrana mohla vyvolat právě tu násilnou reakci. Pachatele. Dosud ta bezbrannost nebyla ani aplikována tak, jak by měla, nebo jak bychom očekávali, například i v případě medializovaného zneužití mentálně postižené dívky, která byla podle znalců na mentální úrovni asi šestiletého dítěte, soudceznal, že kdyby se ta oběť chtěla bránit, tak by se bránila, ale ona se prostě bránit nemohla. A já bych ještě ráda upozornila na jednu věc, která, myslím, dosud nezazněla nebo zazněla jenom zčásti. My za sebou máme dva roky debat o tom, zda tu definici znásilnění v trestním zákoníku opravit potřebujeme. A během té doby jsme byli několikrát upozorňováni například na to, že situace bezbrannosti dnes už řeší judikatura, ale jakmile se člověk na ty rozsudky podívá, tak vidí, že i ta judikatura je aplikována velmi různě a rozhodně všechny situace té bezbrannosti nepokrývá. A co víc a co je možná důležitější, policie, která je s oběťmi v kontaktu vlastně bezprostředně po okamžiku nahlášení, tak tu judikaturu nezná a my to po ní ani nemůžeme chtít. Tu novou verzi zákona ale policisté a policistky znát budou, protože podle ní potom budou konat. Takže ta náprava, definice znásilnění má v důsledku také vliv na to, jak budou policisté od začátku k tomu vyšetřování přistupovat, jaké budou klást otázky a na rozdíl od judikatury se s tím novým zněním zákona budou muset seznámit. I proto je strašně důležité, že k tomu posunu dneska dochází, že jako političky a politici říkáme, jaké chování je nepřípustné, a stavíme se na stranu obětí. A hlavně, že jsme také všichni připraveni pracovat na dalších zlepšeních, ať už se to týká těch nelegislativních opatření, které jsou hodně zmiňované, já jsem za to ráda, například je to třeba i podpora práce s původci násilí, protože jak tu často padá, k tomu sexuálnímu násilí často dochází v rodinách, takže my, pokud chceme, aby se to neopakovalo, aby se to generačně nepřenášelo, tak s těmi původci násilí musíme systematicky pracovat. Zároveň i ta výše trestu, která je často zmiňovaná, tak ta současná změna, ke které my dneska přistupujeme, nemusí ve všech případech znamenat, že budou vyšší tresty. Ono se to hodně týká celkových zásad trestání, na které bychom se v tomhle ohledu možná měli podívat a já vím, že ministerstvo spravedlnosti na tom dlouhodobě pracuje, takže já na závěr si znovu dovolím poděkovat, já si vážím toho, jak obrovský krok v historii vývoje definice znásilnění dneska děláme a je pro mě obrovskou radostí, že se na tom shodujeme napříč politickým spektrem. Ráda bych poděkovala zejména panu ministrovi, že tomu byl otevřený, ráda bych poděkovala všem členům a členkám podvýboru pro domácí a sexuální násilí. A ráda bych poděkovala celé sněmovně za dosavadní bezvýhradnou podporu tomuhle návrhu, také bych ráda poděkovala paní zmocněnkyni pro lidská práva, jejíž role v tomhle byla nezanedbatelná a současně i všem organizacím pomáhajícím obětem a ostatně vlastně i médiím, která se podílejí na té veřejné debatě o sexuálním násilím a tím pádem k té změně také přispívají. Děkuju za to a děkuji za pozornost.
Karel Havlíček, místopředseda Poslanecké sněmovny, místopředseda hnutí /ANO/
——————–
Já děkuji a poprosím další řádně přihlášenou paní poslankyni Marii Jílkovou.
mluvčí 5,
——————–
Děkuji, pane předsedající kolegyně a kolegové. Krásné skoro poledne. Tohle bude taky děkovačka, protože těch poděkování opravdu dneska by nemělo být málo. Ten proces trval velmi dlouho, bylo to skoro 2,5, roku, to téma předsedkyně podvýboru Táňa Malá přinesla s novým volebním obdobím a už i ta délka toho, jak dlouho jsme se tomu tématu věnovali, je důkazem toho, že to bylo velmi dobře prodiskutováno. Já bych za tenhle ten proces, který byl opravdu velmi důkladný, chtěla poděkovat, protože od počátečních obav, kdy víme, že zásahem do tr. zákoníku ovlivňujeme životy lidí, a to často velmi nenávratně, tak z těch počátečních obav, že budeme trestat, že budou falešná nařčení a podobně, tak jsme se dostali do fáze, kdy jsme našli takovou podobu úpravy definice znásilnění, která si myslím, že odpovídá současné citlivosti společnosti a tomu, v jaké situaci se současná společnost nachází.Jak už paní poslankyně malá říkala, ta společnost dozrává a my nějakým způsobem reagujeme na to, co už i v tuhle chvilku mladí lidé reflektují, a to, že už se k sobě prostě chovají jinak a s určitou mírou respektu k sobě přistupují a stává se to standardem a jsem ráda, že to tímhle tím vetkneme. I do zákona asi není úplně náhoda, že přede mnou mluvily všechny ženy, ono je to téma, které se převážně dotýká žen a je to, řekla bych, skoro specificky ženská zkušenost. Pan kolega Zuna bude následovat a pan ministr samozřejmě také není žena.Já jsem moc ráda, že nás muži poslouchali, protože tahle ta ženská zkušenost je to, co my jsme do těch jednání přinášeli? Nebyly to někdy úplně jednoduché debaty, ale vy jste vlastně velmi poslouchali a moje poslední poděkování v tomto vlastně patří vám všem mužům, že nám věříte, že mi to prostě často vnímáme úplně jinak.
mluvčí 3,
——————–
Musím říct, navázat na Kláru Kocmanovou, která mluvila o nutné následné podpoře původcům násilí, to je určitě něco, na co často zapomínáme a co u nás ještě není úplně běžné a já bych se chtěla přimluvit i za posílení psychoterapeutické podpory pro přeživší, protože to je něco a ta traumata, která se v sobě nesou, tak je něco, s čím se potom musí vyrovnávat celý život, takže já bych chtěla poděkovat všem ženám, které nemlčely, které nás sem vyslaly, protože si myslím, že už jenom tím dnešním schválením zákona přítomnost nás má tedy smysl.
Děkuju.
Karel Havlíček, místopředseda Poslanecké sněmovny, místopředseda hnutí /ANO/
——————–
Já děkuji. A váš příspěvek vyvolal faktickou poznámku, paní poslankyně Balaštíková.Tak já vás mažu a poprosím dalšího řádně přihlášeného, a to je pan poslanec Michal zuna
Michal Zuna, poslanec /TOP 09/
——————–
Já vám děkuju za slovo, pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, dovolte mi, abych také doplnil ještě pár slov k tomu, co už bylo řečeno, k tomuto návrhu novely tr. zákoníku. My projednáváme tisk, který tedy výrazně zlepší přístup ke spravedlnosti obětí násilných trestních činů. A máme za sebou v podstatě dva roky příprav napříč politickým spektrem a já jsem moc rád, že ty dva roky investované do této změny, tak jsou potom vidět i v průběhu projednávání, že ten tisk, tak vlastně poslední dvě čtení, tak jsme zvládli během dvou dnů a máme zde opravdu propracovaný a skvělý návrh, který ten přístup ke spravedlnosti obětí výrazně zlepší. Já bych navázal ještě také i na ta poděkování a zazněly tady konkrétní neziskové organizace, ale nezazněla tady organizace Rosa, která se obětem domácího násilí, potažmo i sexualizovaného násilí, zabývá již 30 let a jejich začátky v devadesátých letech byly opravdu těžké, kdy toto téma nebylo společensky bráno vůbec vážně. Ona ta situace ve společnosti není o moc lepší, ale přece jen tím, že o tom tématu více hovoříme, ať už tady na plénu sněmovny nebo i v médiích, tak přece jen po těch 30 letech alespoň něco se změnilo a výrazně zlepšilo. Poděkovat bych chtěl samozřejmě kromě panů, ministrů spravedlnosti i ministerstvu zdravotnictví, které v mezirezortním připomínkovém řízení upravilo ještě definici, o kterém tady už také byla řeč, které se týká právě těch případů zamrznutí, kdy byl upraven, upravena ta definice na silný ochromující stres, která opravdu postihne všechny tyto případy a je nedílnou součástí tohoto tisku tak, aby byl opravdu propracovaný a postihl veškeré ty, veškeré ty případy, o kterých se bavíme. Já mám radost z toho, že tato novela bude dnes schválena, nicméně já ji stále považuji za kapku v moři ve smyslu, co musíme ještě udělat, abychom pomohli obětem těchto násilných trestných činů, my máme rozpracovány i další novely nebo další tisky, ať už se jedná o definici domácího násilí nebo dětský certifikát. Mě velmi mrzí, že senátem neprošla úmluva o prevenci a proti a proti násilí na ženách a dětech, která by toto prostředí výrazně i v těch nelegislativních opatřeních výrazně zlepšila. I přesto zde bude jedna skupina, která z této novely nebude mít radost. A už to tady, zde také zaznělo a budou to někteří soudci, budou to někteří soudci, protože s touto novelou tak přichází zcela nová legislativa, vlastně nové paragrafy této skutkové podstaty znásilnění, a to je to moje největší očekávání, které já vlastně při schválení této novely mám, a to je, že se výrazně změní soudní aplikační praxe a ty rozsudky tak, jak je známe dnes, kdy polovina z těch hlášených případů, a tady to také zaznělo, že pouze vlastně 5 % těch případů, tak, jak se stanou, tak jsou hlášeny. A přesto z tohoto malého množství, tak polovina je odložena a z té zbývající poloviny tak další polovina odchází s podmíněnými tresty, což je právě z pohledu přístupu ke spravedlnosti těch, kterých tyto násilné trestné činy jako oběti postihly. Velmi, velmi málo.
A právě ty nové paragrafy, které, věřím, že budou vlastně čistým listem papíru pro nové rozsudky a nové precedenty tak výrazně změní i právě tu soudní aplikační praxi, která neumožňovala to, aby se všichni té spravedlnosti dočkaly. Takže ještě jednou děkuji.
Karel Havlíček, místopředseda Poslanecké sněmovny, místopředseda hnutí /ANO/
——————–
Faktickou poznámku se přihlásil pan poslanec Igor.
mluvčí 7,
——————–
Děkuji, pane předsedající za slovo. Já jenom krátce .Jako zástupce. 3/4 mužů v této Poslanecké sněmovny rovněž kvituji tuto právní úpravu novou, myslím si, že je zřejmé, že my muži, byť jsme tady v přesile stále, tak dokážeme, že nám naslouchat a že dokážeme vcítit právě, byť tedy zpravidla jenom v rovině teoretické, i když v poslední době i to násilí na mužích má lehce stoupající tendenci, dokážeme se do toho vžít a vítám v podstatě i ten pojem jakoby zneužití, zneužití bezbrannosti, je to tam, je to tam všechno jakoby, si myslím, pregnantně popsáno. Já bych ještě možná na doplnění, byla tady řeč o tom, že by se v podstatě do této problematiky měla zapojit ve větší míře Probační a mediační služba České republiky. Mluvila o tom tady moje ctěná kolegyně, paní prof. Válková a i další, si myslím, a já v téhleté souvislosti bych chtěl možná trošku apelovat na pana ministra, aby se prostřednictvím svého aparátu možná zamyslel nad celkovým počtem nebo stavem těch probačních úředníků, asistentů probační mediační služby, protože jich dle mého názoru, a nejenom dle mého názoru, ale dle názoru mnoha lidí z odborné veřejnosti je poddimenzován a myslím si, že by se měl navýšit, protože podle mých informací mají už teďka 100 případů ročně na jednoho probačního úředníka, a to je poměrně hodně, jo, takže pokud by se jim měly ty kompetence ještě jakoby nějak rozšiřovat, tak by se určitě měl ten jejich personální stav navýšit.
mluvčí 8,
——————–
Děkuju.
mluvčí 1,
——————–
Já děkuji.
Karel Havlíček, místopředseda Poslanecké sněmovny, místopředseda hnutí /ANO/
——————–
A vzhledem k tomu, že nevidím již nikoho, kdo by se hlásil do rozpravy, tak ji tímto končím. Ptám se pana ministra, jestli má zájem o závěrečné slovo.
mluvčí 3,
——————–
Ano
Pavel Blažek, ministr spravedlnosti /ODS/
——————–
Tak děkuji za slovo a já teď tedy budu mluvit k těm kolegyním poslankyním, jak zde padalo. Budiž to i jakýmsi příkladem a teď to platí o neziskovém sektoru. Také to byly většinou dámy, se kterými jsem vedl debatu o této záležitosti. Když jde o něco správného a podává se to určitým neagresivním přesvědčovacím způsobem, tak nám najde, najednou může dojít ke shodě i o věcech, kde bychom se možná nějak přelič. Já děkuji za kulturu té diskuze, že probíhalo přesvědčování. Začalo se přece i na tom, aby ten skok byl větší, to znamená, abychom šli do úpravy. Ano, znamená, ano.
Což Třeba jsem já za správné nepovažoval v této fázi našeho vývoje a i ty dámy, které to prosazovaly, jsme si vysvětlili, že by to prostě správné nebylo. Já jsem také pochopil x věcí v té debatě, protože mi byly vysvětlovány, ale nebyl jsem tlakem k něčemu, že to prostě udělat musím nebo se stane, já nevím, co taková ta debata nebyla a. Kdyby nebesa dopustila ještě, tak bych hrozně rád úplně stejně tu debatu vedlo dalších podstatných věcech, jako je třeba ten trestní zákon a ostatní věci, čili dámám děkuji a víte, nepodceňujte se, jak se tady říká, že vás je tady méně. Když muslimské státy zaváděly to, že ženy jsou celé oblečené a jsou vidět jenom oči, tak ten důvod byl ten, že oni dospěly k tomu, že ženy jsou mimořádně nebezpeční tvorové, protože prosadí spoustu věcí, to myslí vážně, a tak vymyslely, že bude lepší, aby nemohly používat všech svých možných zbraní, že je prostě radši zahalí. Takže víte, někdy to funguje tak, že kdyby tady byly dvě urputné ženy, nic ve zlém, ba naopak, tak já si myslím, byly urputné, jak to umějí jenom ženy, tak nakonec těch dalších 198 bych to radši odsouhlasilo, protože by zkrátka a dobře byly urputné. To je poklona, prosím, to není nic ironického, takhle to prostě. Takže já všem děkuji, předpokládám a doufám, že bychom mohli dospět k jednomyslné shodě, což by tomuto zákonu docela slušelo. A já všem děkuji za celý průběh projednávání tohoto zákona.
Přidejte odpověď