![ilustrační foto: xenia / MorgueFile](https://www.invarena.cz/wp-content/uploads/vánoce-xenia-MorgueFile.jpg)
DVTV – Drtinová Veselovský – Rozhovor I
Email, chytrý telefon, chytré aplikace, ke 100 letům vyhlídkový let letadlem a také celoživotní láska ke Spartě. To všechno zvládá dnes 101letá paní Jaroslava Koubková, která jednak přijala pozvání do DVTV, ale hlavně nás pozvala k sobě domů. Dobrý den, paní Koubková.
Děkuju, že jste nás přijala u sebe doma. Vy máte, pokud se nepletu, narozeniny na konci října, je to tak?
Loni, když vám bylo 100 let, tak jste letěla letadlem…
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Co bylo k těm 101. narozeninám?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ke 101. narozeninám, to jsem byla poprvé na Sněžce.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Jste byla poprvé ve svém životě na Sněžce?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Poprvé ve svém životě jsem byla na Sněžce. Byl překrásný den, nádherně jsem viděla, byla jsem skutečně velice šťastná, spokojená. Sice Láďa zařídil, můj syn, abysme vyjeli lanovkou hezky, ale on je s to mě tam vzít pěšky, víte. No, ale vyjeli jsme lanovkou a bylo to nádherné.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Neříkejte, že byste to vyšla. Vyšla byste to?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, možná, že bych to vyšla, protože mě dokonce k jeho narozeninám mě vzal na jižní věž na Hradčanech 283 schodů.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
To jste vyšla?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Vyšla jsem, ale za jeho pomoci a za pomoci vnuka, ale já jsem přišla nahoru už hrozně spokojená a oni byli trochu zpocení.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No, já jsem se vlastně chtěl zeptat, jestli jako ty 101. narozeniny oproti tomu letu letadlem, když vám bylo, jestli to nebyla nuda, ale vlastně asi ne tedy.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Nebyla, nebyla. Tím letadlem to bylo chviličku, víte, tak to jako není dlouhý ten let, ale tohle to bylo nádherný na tý Sněžce.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
To věřím. Vy jste do knížky Národ Sparta napsala nebo jste říkala, tam je to napsáno, cituji: „Nemyslete si, že když jsem stará bába, že už si na nic netroufnu. Let jsem si náramně užila, otevřený kokpit a vítr ve vlasech a člověk se chvíli cítí minimálně o 70 let mladší.“ Docela by mě zajímalo, jako, jestli vlastně byste si ještě chtěla na něco troufnout jako.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, radši už nic, protože náš Láďa je s to, abych seskočila, víte, ale to já tedy nebudu skákat.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Váš syn chtěl, abyste skočila?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, to třebas má v hlavě, ale chtěli, abych, protože jeho syn jako tím větroněm lítá, víte, a to chtěli, abych s ním lítla. A to jsem řekla: ne, to nepolítnu, protože čert nikdy nespí, spadneme a já jim zabiju kvůli mým narozeninám syna. Tak to ne. Takže já jsem spokojená a už nic nechci. Jenom zdraví a jsem trošku taková drzá a říkám: panebože, ještě chviličku.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
To by mě zajímalo, jakou chviličku byste ještě chtěla?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
To, co ten pánbůh rozhodne.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Já jsem se díval jako teď relativně nedávno, zemřela nejstarší momentálně Japonka a bylo jí, tuším, 116 let.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Tak to bych asi nechtěla.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Proč ne?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, tak raději ne. To už bych byla na obtíž, protože to není možný, abych byla v takový kondici, jako jsem. A to nechci, nechci obtěžovat děti, to ne. Dokud to půjde, budu šťastná, ale tolik roků, to ne.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Když jsme ten náš rozhovor domlouvali, tak jste s mým kolegou Jakubem komunikovala výhradně po mailu. To jako z mého pohledu to není úplně zvykem, aby někdo, kdo se narodil úplně na začátku dvacátého století, aby teď komunikoval po mailu.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
V roce 22, viďte, 1922. No, tak to víte, že mě trošičku pomáhá taky Láďa, ale přesně vám neřeknu, v kolikátým roce, prostě v devadesáti letech jsem dostala ten počítač k Ježíšku. Přišli jsme sem do mýho bytu a on řekl: „Posaď se.“ Tak jsem se posadila a přede mnou byl počítač. Já jsem si říkala: „To ne, to ne, to ne.“ Ale jako snad jsem to zvládla dobře. Ale měla jsem starý počítač, takže jsem na to byla hrozně zvyklá, na tom jsem ráda… Teď mně můj vnuk přinesl novej počítač, nevím, Láďa by mně poradili, jak se jmenuje ten počítač, a to už je trošičku složitější pro mě.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Takže vy se ve 100 letech musíte učit s novým počítačem?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ráda.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No, a na Facebooku, protože vy máte facebookový profil…
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Mám.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
A jako sama tam, sama tam píšete atd.?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Facebook? No, víte, jako na ten Facebook, já ho nemám zrovna moc ráda, protože jsou tam některý ty povídání takový hrubý, špatný, nadává se tam a tohleto. No, tak jako trošičku takový slušnější a milejší, to už jako je lepší.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No, ale já jsem na tom Facebooku vašem, na tom vašem účtu viděl, že používáte normálně chytrý telefon, jako ten dotykový.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ten jsem taky dostala, „tady máš chytrý a uč se“. A já na něco ťuknu a už dostanu vyhubováno: „Na co jsi zase ťukla?“
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No, ale jako vy jste to nakonec zvládla. Vy ho dokážete prostě používat.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano, používám.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Co jste vlastně, čím jste se živila v životě? Co jste dělala?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Já jsem pracovala v ČEDOKu. Pracovala jsem, zahraniční zájezdy jsem jsem dělala, a to jsem dělala strašně ráda, hodně jsem se tomu věnovala. Hlavně proto, aby lidi byli spokojený, aby se vrátili spokojený a šťastný, víte. A prostě jsem měla svoji práci ráda, hrozně ráda, přestože jsem pracovala od rána do večera, trošičku trpěla moje rodina tím, ale stejně to byla krásná práce.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Mě by zajímalo, kde se ve vás i v tolika letech v tak vysokém věku vezme chuť začít zjišťovat, jak funguje počítač. Já to vím od svojí babičky a vlastně jak svojí maminky, ahoj mami, tak vím, jak komplikovaná to je záležitost pro ně, jak to bylo pro babičku a jako je to pro mojí maminku. A že vlastně jako, že vám to stojí za to se tím prostě prokousat.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ale dělám to ráda, no. Naučila jsem se to, tak to víte, některý věci taky jako neumím, to ne, ale takový jednodušší věci, tak to ano.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Zajímalo by mě, jestli tam vlastně není někde moment, kdybyste to nejradši vyhodila z okna?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, tak někdy mobil. Někdy mobil, protože když jsem v nejlepší práci, tak mi to zvolní a zvoní a zvoní a já bych to nejradši chytla a vychodila.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Jasně. No, a tohle to je příspěvek z vašeho Facebooku a tam píšete: „Všem doporučuju si zřídit eBankovnictví České spořitelny. Mám nového kamaráda George a studuju ho.“ U toho je fotka vás vaším chytrým telefonem a pozor, podle mě s pivem. Je to pivo, to, co tam vedle vás stojí? Pijete pivo?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ráda.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
To je skvělý.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ráda. Ráda piju. A to mě jako Láďa, to mě podporuje Láďa. Vždycky, když k nim přijdu na oběd, tak dostanu jako napít pivečka, to mám ráda, a taky mně ho koupí někdy. Mám ráda pivo.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Takže vy se jako, ta fotka je za mě úžasná, protože tam to prostě půllitr piva a k tomu píšete…
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Půllitr nevypiju.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Dobře, tak i kdyby malý pivo. A vedle toho máte mobilní telefon a píšete, že se prokousáváte internetovým bankovnictvím. A pardon, z mojí zkušenosti, jakékoliv internetové bankovnictví není úplně jednoduchá věc.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Není, není, to máte pravdu, ale jako co se týče toho, tak je to krátká doba, tak to jako vždycky Láďa mně pomůže. Vždycky, no.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Prozradíte mi, co používáte za aplikace v tom chytrém telefonu. Co tam používáte?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ach můj Bože, všechno možný.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Jako opravdu všechno možný?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Všechno možný. Mám tam WhatsApp, Facebook, Messenger… No, prostě všechno možný. I ten Instagram, všechno možný… Ale mám toho tam tolik, že mně píšou, že už nemám místo, abych něco vymazala.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Vy máte plnou paměť v telefonu. Když budu vycházet z toho, co dáváte na svůj facebookový profil, tak tam píšete třeba o tom, jak slavíte sedmdesáté narozeniny vašeho syna…
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Anebo čtyřicáté třetí narozeniny vašeho vnuka. Jak to vlastně vypadá, když se sejde celá vaše rodina? Kolik tam je ve finále generací?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No tak moje dcera je rozená 47, můj syn 53, můj zeť 43, potom vnuk od dcery je v padesátým roce a vnučka je 53. Já si to pletu 73, vnuk 73. Já jsem totiž jednou ho hlásila na fotbal, aby šel hrát, a ten pan trenér mně říkal, že ho nemůže vzít. Já jsem říkala: „A proč ho nemůžete vzít?“ A on mně říká: „No, kdy se narodil?“ A já pořád tvrdila 53. No, on byl 73. Tak vnuk je 73 a vnučka je 76. A od Ládi manželka je 53. První vnuk je 80, druhý 81, třetí 88. A můj první pravnuk je v roce 2014, 2015 je druhá holčička a od syna pravnučka je 2016 a ten apleger malej je 2014.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Vy jste před malou chvílí říkala, paní Koubková, že si to moc nepamatujete. A vy si to pamatujete úplně celé.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Z mé rodiny a musím jim říkat, kdo má kdy svátek, protože by zapomněli. Oni si to nepamatují.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Vám prostě hlava tímhle způsobem funguje úplně dobře. Takže vůbec nefunguje takové to, co u starších lidí někdy je, že si dobře pamatuji to, co bylo v jejich dětství a nejsou schopni si zapamatovat, já nevím, to, co bylo předevčírem? To se vám neděje?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, tak někdy se to taky stává, ale já říkám „chvíli, počkej, ono se to nahodí“, no a ono se to za chvíli nahodí.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Fakt se to nahodí? To je zajímavý, to si já taky někdy říkám. Tak vy jste se narodila v roce 1922.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Takže když vám bylo 17 let, tak začala druhá světová válka. Když vám bylo 26, tak se tady v Československu komunisti dostali k moci. Zajímalo by mě, jak se vlastně na tohle všechno a potom na rok 68, 89 atd., jak se jako na to z perspektivy těch 101 let díváte?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, tak abych vám řekla pravdu, na ten začátek tý války si velice dobře pamatuju, protože jsem chodila ještě do Prahy do školy a vím, že v tom březnu, když přijeli, bylo strašný počasí a my jsme vůbec nevěděli, co se děje. A bylo to krutý v tý válce. Skutečně to bylo krutý. Pamatuju si hrozný zážitky. Moc bych dlouho povídala, pane Veselovský, ale potom zase, když přišel zase další ten komunismus, no tak jsme si mysleli, že to bude lepší. Oy byly taky hrozný věci v tom komunismu a museli jsme to prostě přežít, museli jsme se modlit, aby prostě všechno dobře dopadlo, protože měla jsem to štěstí, že v naší rodině nebyl nikdo, ani za toho Hitlera, ani za toho komunistů prostě postižený, no. Teď jsem v týhle tý době spokojená, pane Veselovský.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No a k tomu mám ještě jednou otázku, protože vy jste do důchodu šla ještě před rokem 89.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Pane Veselovský…
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Není to – jako jasně, máte spoustu času, to jste nám vlastně tady opakovala, když jsme instalovali kamery atd. – ale není těch 35 let, které už máte od důchodů, není to vlastně někdy nuda?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Já se nenudím. Já si vyhledávám práci, ráda pletu, čtu, křížovky a přes léto máme chatu tady v Zakopaný, to je Český ráj, a tam jsem spokojená, šťastná. I tam pracuju ráda. Měla jsem nádherný růžičky, všechno jsem si tam, teď už nemůžu, teď už prostě to nedělám, takže já jsem spokojená.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
To je hezký. Jak důležitý je pro vás v životě humor? A já vám vysvětlím, proč se na to ptám, protože to je taková obecná otázka, protože vy, když jste komunikovala s mým kolegou Jakubem, tak on se spletl v jednu chvíli v datu, kdy přijedeme a vy jste mu napsala: „Upekla jsem husu a celou jsem jí sama snědla, protože jste nepřijeli.“
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ale abych vám řekla, já prostě jsem si říkala: „Pane bože, kde ten pán je?“ Tak jsem volala Láďu a říkám: „Láďo, prosím tě, ten pán mi píše devátýho a on tady není, je jedna hodina.“ A on mně říká: „Ale on přijede devatenáctýho.“ Já jsem říkala: „To ne.“ A protože mi nevěřil, tak pak přišel a viděl, že opravdu… Ale on se omluvil, že jako to bylo omylem.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No. Takže vlastně… Jako vy prostě máte smysl pro humor a jste schopná si vlastně i přesto všechno, co jste jako v tom dlouhém životě zažila, tak jako vidíte ty humorné věci na tom životě kolem sebe? Chápu to správně?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, ráda to vidím. A hlavně můj muž byl, ten byl samej humor, víte. Ten bral život krásně, vesele. No, tak jako fotbalista, viďte, tak nebyl smutnej. Ani když prohráli, tak nebyl smutnej. Jak píše Vejvoda ve své knížce: „Prohráli jsme, byli jsme prostě naštvaní, seděli jsme v autobusu, přišel Láďa, něco řekl a už byl o všechno veselý, už všechno se zapomnělo.“
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Nevím, jestli na to uvidíme kamerou, ale nad paní Koubkovou je přímo fotografie vašeho manžela. To je pravděpodobně podle toho, když se na to dívám, tak to bude někde čtyřicátá léta asi pravděpodobně.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, ta fotka je trošičku starší možná. To už bude starší.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Mimochodem vy jste hrála někdy fotbal?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ne, ne. Ale narodila jsem se u hřiště a vyrůstala jsem na hřišti. Šťastný dítě. Les byl kolem hřiště, tak jako celý svoje mládí, svojí takový dětství jsem žila prostě s kamarádkama, na tom hřišti jsme byli.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
A vy jste potom ale dlouhou dobu žila s vaším mužem, který byl jako dlouholetý kapitán Sparty a prostě za sebou odehranou velkou spoustu zápasů, to jste si nikdy nekopla?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ne. To ne, pane Veselovský, to ne. To nikdy ne, to ne.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Jak obtížné je přicházet jako v průběhu věku, jak stárnete, přicházet o přátele? Protože vy, předpokládám, jste jako s velkým náskokem nejstarší ze svých přátel vlastně.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano, ano. Řeknu upřímně, že kolikrát já bych se tak někoho chtěla zeptat, jak to bylo nebo kdo je tohle a támhleto. A vím, že vždycky moje dcera řekne: „Mami, ale uvědom si, že nežijou ti lidi.“ A to je smutný. To jako, to už si musí člověk přizpůsobit tomu i rodině a tomu věku a říct si, nedá si nic dělat, musíš se zamyslet sama, zavzpomínat sama.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
To vy vlastně nemáte s kým jako ty vzpomínky sdílet.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Nemůžu. S nikým, s nikým. Jenom Láďa mě natáčí, moje vzpomínky.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Syn natáčí vaše vzpomínky?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Můj syn, to mě natáčí, ano.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Takže to bude velký film jednou?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Myslím, že ne. Jestli to nikam nedá, jak se říká, nezašantročí, protože můj tatínek vyprávěl taky, to se chodívalo na vandr, můj tatínek, nebyla práce, tak šel na vandr a natočil celou tu svojí – tedy můj muž to natáčel – celou tu cestu jeho, toho vandru a tatínek to vyprávěl. A to bylo opravdu nádherný.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
A on to natočil, ale jako že to byl zvukový záznam, že to tatínek vyprávěl?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Abych vám řekla, pane Veselovský, na nějakých kazetách to bylo a tomu nerozumím, tomuhle tomu, to už si nepamatuju.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Mimochodem ještě k tomu fotbalu, tak já jsem četl v jednom rozhovoru s vámi, že jste popisovala, že jste jako kdysi jako holka šla na houby se svým bratrancem, který řekl, že byl slávista, tak jste se sebrala a šla pryč, protože se slávistou přece nebudete chodit na houby. Jako opravdu?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano, to bylo ve Velkých Popovicích. Já jsem tam měla tetu ve Velkých Popovicích, a proto mám ráda to pivo. A my jsme šli na houby a já mu říkám: „Seš co? Sparťan, nebo sláviista?“ On řekl slávista, tak jsem řekla: „Tak nazdar, jdu domů. S tebou nebudu chodit.“
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Víte, co vám řeknu, paní Koubková, že je klika, že jste se mě nezeptala.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Vy jste taky slávista?
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Ne, já jsem na tom ještě daleko hůř, protože mě fotbal vůbec nebaví.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Pane Veselovský, my jsme bydleli u hřiště SK Kročehlavy. Můj tatínek v životě, v životě nebyl na hřišti, v životě nebyl na fotbale. Já se vám vůbec nedivím.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Ke mně to nějak nedorazilo tohle.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
A hokej taky ne?
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Taky ne.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Taky ne.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Můžete se ptát dál, k jakýmu sportu…
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ne, nebudu.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Předpokládám, že se díváte na fotbal někdy?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Umíte se naštvat u toho?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ne. Nedovedu. Nedovedu, protože snad se vycvičená. Víte, s tím, když jsem chodila na tu Spartu, tak jsem musela prostě zůstat v klidu, když bylo, cokoliv se stalo anebo když hráli špatně anebo když vyhrávali, tak jsem vždycky zůstávala v klidu. Je pravda, že někdy si člověk zatleská vykřikne, ale nikdy jsem se jako tak nerozčílila.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Jsem si teď představoval chvíli, jako že se třeba díváte v televizi na fotbal a že křičíte na tu televizi.
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ne. Nebo že bych ji rozbila. Ne, to ne.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
No, a pak samotné fotbalové zápasy. To nevím, jestli víte, ale když je třeba na Spartě v Praze jako derby třeba se Slavií, tak nad tím celým stadionem a nad přilehlou Prahou krouží vrtulník, protože prostě hlídá, aby se v ulicích něco nestalo, aby se fanoušci neservali atd. Vlastně velká policejní akce. Zajímalo by mě, jak to bylo tehdy, jak to bylo na konci čtyřicátých let, jak to vypadalo?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
No, taky byla policie na hřištích. Dokonce přede mnou v loži seděl ten nejvyšší pán od policie, vždycky přišel v té jejich uniformě, ale taky bylo. Ale nepamatuju se, že by byly takový rvačky, víte, jako se dějí dnes, anebo aby prostě házeli ti lidi na to hřiště něco. Ne, to se nepamatuju, že by bylo. Ne, to ne, opravdu ne.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
A mimochodem, vy jste jako manželka třeba kapitána Sparty měla jako vyhrazené speciální místo svoje?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano, měla jsem permanentnku, ale na to jsem vždycky jako měla svoje místečko, šla jsem a seděla jsem vedle takovýho pána, to byl taky takový kliďas, tak já jsem nemohla nijak řádit.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Si představuju, jak klidně sedíte a jenom hledíte na toho hřiště. Na co se těšíte?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Na co se těším? Kdyby bylo léto, tak na chatu. Na to se těším každý rok. A říkám ještě jednou, jak vám jsem říkala, jsem trošku sobec, ještě jednou, protože tam se mi hrozně líbí, tam jsem spokojená, tam jsem šťastná.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Takže vás to vlastně jako pořád baví všechno?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Pořád. Zatím ano. Zatím jako abych řekla, že jsem otrávená nebo že tohle to, tamhleto to má. Jo, to nemůžu říct.
Martin Veselovský, moderátor DVTV
——————–
Takhle jste to měla nastavené v sobě celý život?
Jaroslava KOUBKOVÁ,
——————–
Ano, pane Veselovský, to víte, taky někdy byly chvíle, že to bylo krutý, ale muselo se to prostě zase vrátit, jak se říká. Vždycky je po bouři hezky, viďte? No, tak jsem to brala.
moderátor DVTV
——————–
Tak děkuju moc, že jste nás sem vzala na návštěvu, děkuju za rozhovor a přeju, ať to je ještě jednou v tom létě na chalupu…
Přidejte odpověď