![muž stín noc osamělost deprese zločin](https://www.invarena.cz/wp-content/uploads/muž-stín-noc-osamělost-deprese-zločin.jpg)
Schizofrenii mu diagnostikovali před pěti lety. Se svou nemocí se Tomáš Vaněk srovnal a dnes si plní své sny jako novinář a spisovatel.
Tomáše Vaňka nemoc nezlomila. Naopak. Svou zkušenost se rozhodl předávat dál a dodávat tak sílu i dalším pacientům. Díky nové práci a svému poslání se mu daří žít lepší život. Ostatním navíc ukazuje, že nemoci duše už nejsou tabu.
Působí dojmem velice inteligentního člověka, vystudovat vysokou školu mu však dalo zabrat. Ostatní si mysleli, že je líný. U něj zatím propukala duševní nemoc. Že trpí schizofrenií, si myslel už dávno. Nikdo ho ovšem neposlouchal.
Pak přišla jeho první a zatím poslední ataka. Myslel si, že je Ježíš Kristus a že ho chtějí přátelé zabít.
Následovaly dva měsíce v Bohnicích. Dostal nálepku schizofrenika a plný invalidní důchod, což mu paradoxně pomohlo. „Ačkoliv jsem se zařadil na jedno z nejhorších míst ve společnosti, dosáhl jsem jako invalidní důchodce na chráněná zaměstnání,“ popisuje.
V současné době pracuje jako novinář a v rámci projektu Studio 27 natáčí rozhovory o schizofrenii a dalších onemocněních.
Splnil si tak sen a navíc pomáhá veřejnosti i nemocným, aby se o duševních chorobách dozvěděli více. Mezi lidmi se totiž stále traduje hodně mýtů a nepravd.
SCHIZOFRENICI NEMAJÍ ROZDVOJENOU OSOBNOST
„Můžete se chovat, jak chcete, a ostatní si stejně řeknou, že jste nevyzpytatelný, když máte schizofrenii. Bojí se, že vám přeskočí a začnete se chovat divně. To je velmi hluboce zakořeněná představa,“ popisuje. Často si o něm také lidé myslí, že má rozdvojenou osobnost. Ani to není pravda. „Člověk může mít osobnost, jakou chce, ale nemá ji rozdvojenou. Neprobouzím se ráno jako někdo jiný.“
Tomáš bere léky, chodí na terapie a funguje bez problémů. Když si myslí, že se jeho zdraví zhoršuje, zavolá o pomoc do Centra duševního zdraví v Praze 8.
Dnes má svou nemoc pod kontrolou. Nebylo to pro něj ovšem vždy tak snadné. A to i kvůli tomu, že o duševních nemocech se zkrátka nemluví. Získat důvěru k psychiatrům navíc může být těžké.
Problémy začaly na univerzitě. Po škole nemohl najít práci. K personalistům měl nedůvěru. Situace se vyhrotila před pěti lety, když bylo Tomášovi 29 let. Přišla psychotická ataka.
V marihuanovém opojení začal mít halucinace. Měl pocit, že ho jeho vlastní kamarádi chtějí zabít. Okamžitě se se všemi přestal stýkat. Začal trpět bludy.
„Myslel jsem si, že přijde konec světa a já v tom sehrávám zásadní úlohu. Na svět se měl vrátit Ježíš Kristus, a to jsem měl být já,“ popisuje. „Měl to být dobrý konec světa, kdy se napraví všechny křivdy.“ V té chvíli už si neuvědomoval, že se dostal mimo realitu.
Následovaly dva měsíce v Bohnicích, lůžko a léky. Jen rozhovorů s lékaři bylo podle Tomáše málo, terapie u psychologa skoro žádná. „Bylo mi nepříjemné, že se mnou moc nekomunikovali. Na vizity se pod vedením lékaře chodili dívat studenti. Vy doktorovi něco vysvětlujete a on jen pokyvuje hlavou, neřekne vám, co se s vámi děje. Studenti pak mají představu, že nemoc zmizí sama, když se zamedikuje.“
PÍŠU POVÍDKY, CHTĚL BYCH NAPSAT NOVELU
Od první ataky žádnou jinou neprodělal. Do budoucna má navíc velké plány. Už při studiích literatury uvažoval, že se stane spisovatelem. Napsat knihu je však s jeho diagnózou velmi obtížné. „Píšu krátké povídky. Podle doktora Maršálka, což je zároveň básník, lidé jako já dost často selhávají na velkých celcích. Symfonie nebo román, to je pro lidi s diagnózou schizofrenie často nepřekonatelný problém. Chtěl bych zkusit alespoň novelu,“ říká.
Vedle toho chce pokračovat v projektu Studio 27, který dal dohromady společně s přáteli s psychiatrickou diagnózou. Se slavnými osobnostmi i odborníky se baví o nemocích duše. Videorozhovory, které publikují na Youtube, si své diváky našly. Nejsledovanější měl 15 tisíc zhlédnutí. A úspěch měly besedy i naživo. „Hodně lidí přišlo na besedy s psychiatry. Chtěli se dozvědět, co je to schizofrenie, nebo jak probíhá reforma psychiatrické péče.“
——————
Tomáš Vaněk – je spoluautorem knihy Kam jdou lidé s nemocnou duší; pracuje pro občanské sdružení Fokus, které pomáhá lidem s nemocí duše; rozjel projekt Studio 27, kde pořádá a natáčí debaty o duševních nemocích
VÁCLAVA BURDOVÁ
Pražský deník
http://www.prazsky.denik.cz/
Přidejte odpověď